Text: Leffe
Just så... Fortsätt.
Titta framåt!
Du mår inte så bra nu, va?
Nu gick det! Jag känner mig som en idiot.
Inte så fort... Långsammare...
Håll koncentrationen.
Du är spänd runt munnen, Mac.
Bra. Få henne att jobba i utkanten.
Michael... Dorsey, stämmer det?
- Ja, det stämmer. - Kan ni ta fram sidan 23, tack?
Menar ni första scenen...nej, andra scenen i första akten?
- Ja. Ni kan börja när ni vill. - Ja, just det...
"Älskling, vet du hur det kändes att vakna upp ensam i Paris...?"
"Skyl dina bröst, Kevin är här. Vad är det med dig?"
"Jag är kvinna, inte mor eller fru..."
Vi behöver nån som är lite äldre.
"Mamma! Pappa! Det har hänt nåt med Biscuit. Jag tror han är död."
Vi behöver nån yngre.
"De har Dick..." - Kan jag få ta det från början?
Det var bra, men ni är fel typ.
- Jag kan vara längre. - Vi letar efter nån som är kortare.
Jag behöver inte vara så här lång. Jag har inlägg i skorna.
- Vi letar efter en annan typ. - Jag kan vara en annan typ.
Vi ska ha nån annan!
- Vad är viktigare än arbete? - Kärlek är också viktigt ibland.
Du skriver ditt manus nu. När man skriver manus, styr man handlingen.
Gör det nu! Du kanske inte trycker på samma saker som pjäsförfattaren.
Du kanske trycker på "men" eller "och"!
"De gjorde det för pengar precis som alla andra" -
-"men frågan är..."
"Vad gjorde de för pengar?"
"Vi dansade oss igenom våra karriärer."
"När tyskarna började få ont om tvål, så tyckte de"-
-"att de kunde koka mrs Greenwald. Vem var det som hindrade dem då?"
Stör jag er konversation?
Spela roller ni känner för. Säg inte "han" eller "hon"-
-som du gjorde när du spelade i "Time of your life".
Ni måste känna för rollen!
-"Hämta en präst!" -"Nej, sergeant."
"Men ni dör ju, greve Tolstoj."
"I den helige Andes namn så överlämnar jag er själ till Gud
-"Mina vänner..." - Kan du gå mot mitten av scenen...
...och sen dö?
- Varför då? - Hälften av publiken ser dig inte.
Vill du att jag ska gå till mitten av scenen när jag är döende?
Det är kanske krångligt, men det måste göras.
- Varför då? - Jag sa ju det!
- För att du säger det? - Ja, raring!
Inte med mig som Tolstoj.
Ni måste arbeta. Det finns ingen ursäkt för att inte arbeta.
Arbetslösheten är lika stor nu, som när jag började agera.
Vi har en arbetslöshet på 90-95 %.
Ni är skådespelare i New York och ni måste hitta arbete.
Två fläskfilé och två sallad.
Kalvkotletter och en kyckling. De vill ha bakad potatis till.
- Hur var det i dag? - Hemskt. Skrev du om slutscenen?
- Hur blev den? - Den kommer att förändra allt.
Jag hoppas det.
- Det där är min flundra. - Nej, det är min flundra.
Jag äter de här varje dag, så kan jag säga till gästerna att jag äter här.
- Tog du bort slipsen ur scenen? - Nej, slipsen är kvar.
Är slipsen kvar? Slipsen fördärvar ju pjäsen!
- Du måste ta bod slipsen! - Vad är det med dig?
- Det är jobbigt att bli emotsagd. - Depression...
- Du fyller ju år i dag. - Börja inte med det där.
Åldern är oviktig för en karaktärsskådis.
- Hur ska man undgå depressionen? - Varför måste du vara bäst på allt?
- Varför är du inte Michael Dorsey? - Det är jag.
- Säg det med övertygelse. - Jag är Michael Dorsey.
Vänta lite nu!
Skål för Michael, som påminner oss om vad skådespeleri verkligen är.
Att vara arbetslös!
Skål för Michael, som har varit min vän i sex år-
-och som har varit min lärare och som är en toppenkille-
-och det här är ett fånigt tal. Nu blir vi fulla. -Grattis!
Grattis Michael!
Hej, det är jag som är Michael. Är du skådis? Vilken fin blus.
Jag vill inte fylla Winter Garden-teatern.
Jag vill ha 90 personer som söker skydd för regnet.
De personerna är levande tills de har torkat...
Jag önskar att jag hade en teater som bara var öppen när det regnade.
Strassberg sa att man skapar sina egna möjligheter.
Sandy och jag samlar in pengar för att sätta upp Jeffs pjäs.
- Ni kan göra samma sak... - Titta vem som har kommit.
- Får jag hålla henne? - Du får inte tycka synd om dig själv.
Michael! Är hon inte söt? - Han älskar barn.
- Det gör han. - Det kommer att gå.
Jag tittade på dig. Du är skådis, eller hur?
- Ibland. - Jag såg dig i "Dames at Sea".
Du har fin sångröst. Det kändes som om vi hörde ihop.
Jag menar allvar. Jag ska berätta nåt om dig...
- Du gillar att gå barfota. - Du är så uppspelt.
- Jag har inte jobbat på två år. - Är det allt?
- Varför stannar du inte i kväll? - Okej...
Gör du det? Ge mig en kram. Tack för att du gillar mig.
Jag gillar inte när folk säger: "Jag diggade ditt budskap."
"Jag diggade pjäsen, jag grät."
Jag gillar när folk kommer nästa dag eller en vecka senare och säger:
"Jag såg din pjäs. Vad hände?"
Jag ska bara åka hem och mata mina katter...
Jag kan inte i kväll.
- Vad då "kan inte"? - Ge mig ditt nummer, så ringer jag.
- Du har redan fått mitt nummer. - Jag ska ringa dig, jag lovar.
Hörde ni mig inte? Jag har varit inlåst i en halvtimme.
Vad är det här för fest? Ni har visst riktigt kul.
Jag måste minnas det här om jag ska göra en sån scen.
- Det låter bra, Michael. - Tack.
- Vem är det? - Mallory, som är gift med John.
Jag gjorde en grej om indianernas självmord-
-men ingen brydde sig, ingen dök upp.
Indianer är lika amerikanska som John och Ethel Barrymore, och-
- Donny och Marie Osmond.
Det är sorgligt, men när folk drömmer nuförtiden-
-så drömmer de inte ens i sitt eget land. Det är sjukt!
Det var kul, men jag kände dem inte.
Jag bjöd in tio personer, som bjöd in tio var.
Du har träffat 40 nya människor i kväll, och de gillade dig.
- Tack, Jeff. -Grattis, Michael. - Tack, Sam.
- Fin fest. - Tack.
Ursäkta mig, fröken drömflicka...
God natt. Min kille gick med nån annan, men jag hade kul.
- Har du nåt lugnande? - Jag följer dig hem.
- Jag hade verkligen kul! - Jag har inga taxipengar med mig.
Det är billigare att bli rånad. Vi går, taxi är för dyrt.
Varför hade du inte kul? Vad är det med dig?
Ingenting. - Vad är det? Vad är det?
Ingenting, det är ingenting! Jag gråter bara.
- Berätta nu vad det är som är fel. - Jag är egentligen på bra humör.
- Du är orolig för ditt prov. - Nej, jag får inte rollen ändå.
Jag klarar den inte.
- Vad är det för roll, då? - En kvinna!
-"Du beter dig som en man." -"Jag är stolt över att vara kvinna."
Han behandlar dig som skit för att du är kvinna.
- Du måste upp på hans nivå. - Visa hur du menar.
Med sydstatsdialekt? "Jag är stolt över att vara kvinna."
- Jag kan inte. - Det kan du visst! Kom igen nu.
"Jag är stolt över att vara kvinna."
- Vad gör du? - Jag spelar arg. Jag är arg.
Du bad mig att spela arg.
- Spelar du arg? - Jag har problem med ilska.
Det finns skådisar som inte har problem med ilska -
-och som inte är rädda för att jobba!
- Bli inte arg på mig! - Var inte så mesig!
- Agera! Kom igen nu! -"Du har fel, dr Brewster..."
-"Du har fel." - Ska jag piska fram det?
"Du har fel. Jag är stolt över sjukhuset."
-"Du ska inte få förstöra det." - Var arg...
-"Jag ska få dig utslängd." - Behåll ilskan!
- Låt inte som en dussin-skådis... -"Jag sa adjö!"
- Det var ganska bra. - Kände du hur jag hatade dig?
Vart ska du? Hur ska jag lyckas bli arg på en främling?
Jag hämtar dig vid 10.00.
Bennett??
Stanz?
- Ska jag se ut så där? - Du ser ut så där.
- Bra, behåll den ilskan. - Hon ska på sin mans begravning.
- Jacqui! Så snart Ron kommer... - Okej. -Lester?
- Sandy Lester? - Ja, jag är här.
- God morgon. - Okej, då kan ni följa med mig.
- Önska mig lycka till. - Far åt helvete!
Tack ska du ha.
Här är era favoriter från Southwest General.
Här är John Van Horn, som spelat dr Medford Brewster i 20 år.
Nu ska jag visa er studion där serien spelas in.
Det gick inte. Jag fick inte ens läsa.
- Vad menar du? - De sa att jag inte såg rätt ut.
- De ville ha en hårdare typ. - Jag följer dig...
Till San Diego? Jag ska åka hem. Jag avskyr det här stället!
Jag är 34 år och betalade 24 dollar för de här.
- Jag kanske borde gifta mig... - Du ska få läsa nu.
- Är Terry Bishop här i dag? - Nej, han repeterar på Broadway.
- Vad gör han? - Han repeterar "lceman Cometh".
Det var min roll! - Jag måste träffa nån...
- Gör inget dumt nu. - Kommer han tillbaka?
- Är George Fields här? - Ja. Ni kan inte gå in!
Michael, han är upptagen. Jag lovar.
- Jag pratar med kusten, Michael. - New York är också kusten.
Sy, är du... -Se vad du har gjort. - Margaret, ring upp honom igen.
- Vad vill du, Michael? - Bishop gör "lceman Cometh".
Var inte det min roll? Är du min agent?
Pressman ville ha en kändis. Michael Dorsey är en känd servitör.
Vänta! Du gör alltid så här. Det var elakt sagt av mig.
- Bishop är känd från TV. - Och då får han förstöra "lceman"?
- Jag kan redan den rollen. - Pressman tar vem han vill.
- Vissa i branschen vill tjäna pengar. - Det vill jag också göra.
Blindteater? Strindberg i parken?
Syracuse gav mig fina recensioner, men jag gjorde det inte för dem.
Nej, du måste ju vara misslyckad.
- Tycker du att jag är misslyckad? - Jag vill inte prata om det.
Läste du manuset jag skickade till dig?
Varför skickar du din kompis manus?
Jag är din agent, inte din mamma. Jag ska hitta jobb åt dig.
"Hitta jobb"? Det är en bra pjäs med en bra roll åt mig.
Ingen kommer att spela paret som flyttade tillbaka till Love Canal.
- Men det har ju hänt. - Folk som bor nära kemiskt avfall?
- Det kan man se i New Jersey! - Jag ska sätta upp pjäsen själv.
Jag vill att du fixarjobb åt mig. Jag tar precis vad som helst.
Jag kan inte hjälpa dig. Ingen vill ha dig.
- Jag jobbar seriöst, det vet du. - Ja, och du jävlas med alla också.
Man kan inte bråka om ifall Tolstoj kan gå när han är döende...
- Det var två år sen. Han var korkad. - Du bråkar ju med alla!
Du har värsta tänkbara rykte. Ingen vill jobba med dig.
- Vill ingen i New York ha mig? - Ingen i Hollywood heller.
Du var tomat i en reklamfilm och de gick över tiden för du vägrade sitta.
- Ja, det var ju ologiskt. - Du var en tomat! De rör sig inte!
Det var ju det jag sa! De rör sig inte!
Jag var en saftig, sexig tomat! Ingen gör grönsaker så bra som jag!
Jag gjorde den bästa tomaten! Jag gjorde kritikerna mållösa!
Jag försöker hålla mig lugn. Du är en fantastisk skådespelare-
-men du skapar för mycket problem. Börja i terapi.
Tack... Jag ska sätta upp Jeffs pjäs.
Du får inte ihop några pengar.
- Ingen vill anställa dig. - Jaså?
Dorothy Michaels? Är George Field din agent?
Ta med era papper och följ mig.
Rita, jag avskyr den här repliken.
Ron, det här är Dorothy Michaels.
- Dorothy är George Fields klient. - Jag är imponerad.
Du passar tyvärr inte för rollen. Jag beklagar.
Varför inte?
- Varför passar jag inte för rollen? - Jag letar efter en speciell typ.
Jag kan spela rollen på vilket sätt du vill.
Du är säkert duktig, men du är inte tillräckligt hotfull.
Rör mig inte, för då knäar jag dig i skrevet!
Var det hotfullt?
Jag tror att du vill göra en nidbild av en kvinna-
-för att visa att makt gör kvinnor maskulina och fula.
Den kvinnan som låter dig göra det borde skämmas. Det gäller dig...
Du borde skämmas, din machoskit!
Vad är det för fel på att makt gör kvinnor maskulina?
Nu var det inte det jag ville visa...
Miss Michaels, vänta lite...
- Var det på allvar eller för rollen? - Vilket svar ger mig en läsning?
Du är bra. Kom med mig.
- Miss Michaels. - Ja... Tack.
- Ska vi verkligen pröva henne? - Hon tyckte du beskrev rollen bra.
Sa hon det?
Jag gillar hennes accent.
- Jag måste få ordning på manuset. - De märker ingen skillnad.
- Jag är nervös. - Se dem som nåt vänligt...
...som en exekutionspluton.
Vi ska göra ett kameratest nu.
Höger profil på kamera ett och vänster på kamera tre.
Vilken sida ? Vilket håll är vänster för dig?
- Mitt vänster eller ditt vänster? - Vad menar du? Mitt vänster.
- Ditt vänster... - Vi pratar inte med dig.
- Jag trodde ni ville ha min profil. - Inte så nära, kamera tre.
- Hur långt kan du backa? - Vad sägs om Cleveland?
- Lägg av! - Då kör vi, Dorothy. Är du med?
- Ja. - Visa nu precis vad du gjorde förut.
Läs med henne, Jo.
"Jag vet vem du är, Emily."
"Du har ingen man, så du agerar som en själv."
"Nu är du tyst! Du ska inte prata om personliga saker med mig"!
"Det är opassande. Jag är stolt över att vara kvinna."
"Jag är stolt över sjukhuset."
"Men innan du fördärvar det med din tyranni... "
...med din omänsklighet, så ska jag få dig utslängd härifrån."
"Adjö, dr Brewster. "
"Jag sa adjö, sir."
- Tack. Vänta där du är. - Tuff brud.
- Hon gjorde som jag sa. - Hon är speciell.
Det är nåt med henne som stör mig. Störs du av nåt?
Jag gillar henne. - Vi skickar kontrakten i dag.
Ursäkta mig. Jag letar efter Russian Tearoom.
Det är här, det.
- Ja, det stämmer ju. Så genant. - Ja, här är det.
Tack för hjälpen.
God dag, mr Fields. Vad trevligt att se er. Sätt er.
- Kyparen kommer strax. - Tack. -Hej, Ronnie, hur är det?
Hej! Jag är hemskt ensam. Kan ni inte bjuda på lunch?
Ni kan inte... - Gregory! Den här kvinnan...
George, det är Michael Dorsey, din favoritklient.
Hur är det? Du fixade jobb åt mig, som tomat.
- Ja, det är jag. Jag svär. - Michael?
- Jag bad dig gå i terapi. - Ingen vill ju ha mig.
- Tror du att det här hjälper dig? - Jag är med i Southwest General.
- Vad säger du? - De tyckte att jag var för feminin.
- Vill ni ha nåt från baren? - En dubbel vodka, tack.
- Och damen? - En Dubonnet med twist, tack.
- Vilken fin skjorta. - Tack.
Det här går aldrig. Det är otroligt. Ingen kommer att gå på det här.
- Ska vi slå vad? - George! Du känner Joel Spector.
Hur är läget?
Jag pratade med Stuart. Han är i London veckan ut, och...
Jag har saknat dig. Du var inte så kittlig förr. -Vi är gamla vänner.
- Vi har inte blivit presenterade. - Hej, jag heter Joel Spector.
Dorothy Michaels.
Ni är den bästa regissören-
-förlåt, producenten på Broadway.
Tack, miss Michaels.
- Jag hoppas att vi ses igen. - Vi kan äta lunch.
- Vad tjusig han är. - Du är psykotisk!
Nej, jag är anställd. Jag har hela världen...
- Kom inte nära mig. - Låna mig 1000 dollar.
- Till vad? - Jag måste ha nya kläder.
- Ni måste köpa den klänningen. - Jag ser rultig ut i den.
Vi får göra några ändringar...
Kvinnorna är som vildar. Jag vågade inte köpa nån handväska.
De är grymma. Hon som köpte handväskan verkade ha suttit inne.
Nu har jag ingen handväska. Vet du hur dyrt det här är?
Jag förstår inte hur en kvinna har råd att leva.
- Hade du den här på dig? - Ja. Inte så mycket.
Jag bantar. Jag får gå upp halv fem och raka mig.
Jag sminkar mig själv, p.g.a. allergi.
Du gör det för pengarna, va? Det är inte för att klä dig så där?
Var inte dum nu. Det här är mitt livs största utmaning.
- Mitt verkliga problem är tufft... - Kramper?
- Inte kramper... - Sandy!
Hur ska jag berätta att jag fick jobbet?
- Säg inget då. - Och var kommer pengarna från?
Ska jag säga att nån dött och lämnat ett arv?
- Dog hon i förra veckan? Av vad? - En sjukdom.
Vilken slump.
Du behöver 8000 och det är precis vad du får ärva...
- Är det mitt? - Lär dig dina repliker.
- Det är den bästa rollen. - Jag bjuder på middag.
- Vi måste ju fira. - För Return to the Love Canal.
- Jag ska bara ta en dusch. - Skynda dig.
Du kan stanna här om du vill, och... Vad gör du?
- Michael. - Sandy, jag vill ha dig.
- Vill du ha mig? - Jag vill ha dig. Jag vill ha dig.
- Ska vi träffas igen? - Jag har känt dig i sex år.
Sex förändrar saker. Jag har haft sex med killar-
-och sen är de som främlingar.
Sån är inte jag. Jag ringer.
Det finns smärta i relationer och jag vill ha min nu.
Jag kommer att vänta vid telefonen.
- Det är slöseri med tid. - Middag i morgon.
Mamma?
Vad tycker du? Fort, jag är sen.
Vänd dig om.
- Le... Säg nåt. - Hej, det var trevligt att råkas.
- Du ser bra ut. - Håret är inte bra.
- Du ser ut som Howard Johnson. - Gör nåt. Jag får inte komma sent.
- Ta det lugnt! - Det är inte rätt. Får jag se?
Det funkar...
- Men? - Spela inte svårflirtad.
- Michaels, Southwest General. - Ja, rakt fram och första till höger.
Går den klockan rätt?
- Tack. - Hej, Bobby, här är miss Michaels.
Rum fyra. Vi behöver dig om en kvart.
- Ursäkta. - Det gör inget. Herregud!
- Det gick bra. - April Paige.
Vilket fint bord. Vilken lysande idé att ha kontakten på det viset.
- Ja, här finns allt. - Jag förstår.
Knuffa undan det där och ordna det som du vill.
- Kom in! - Jag glömde ge dig de här.
- Är de här för i dag? - De är alltid ute i sista minuten.
Jösses! Jag ska kyssa dr Brewster.
Ja, han kysser alla kvinnor i serien Vi kallar honom Tungan.
Okej... Slangarna har fallit ur Ricks näsa.
Julie, ni har fått ett akutfall. - Rick, du reser dig.
När Julie sätter tillbaka slangarna så tar du tag i henne. Hårt!
- Som han mår? -Isvaken gjorde honom galen.
Rick... Du yrar. Du tror hon är Anthea.
Herregud! Går det inte att hamra ännu mer?
- Ta tag i henne och säg "Anthea". - Det är bra. Är min fiol här?
Nej, den sjönk i sjön. -Lisa...
- Föll violinisten genom isen? - Han spelade när det töade.
Är du Dorothy Michaels? Jag heter John Van Horn.
Snart är det vår tur.
Julie, när han tar tag i dig så måste du kämpa -
-för du måste få in slangarna igen.
Du inser också att den här mannens musik betydde allt för Anthea.
Han stöttade dig efter Teds sammanbrott.
- Får jag en mjukost-macka? - Och Julie?
Nej, hon ska inget ha.
Det är en kamp mot dig själv Fattar du?
- Och jag förlorar, eller hur? - När hon sätter sig på knä...
...så tänds lusten i dig. Hon tänder lusten i mig också.
Big John...
Dorothy, kom fram här.
Det här är Dorothy, sjukhusets nya administratör.
Hej, vi har träffats. Julie Nichols, sjukhusets slampa.
- Mr Carlysle... - Vi har ont om tid.
Jag visar dig, sen spelar vi in. Det blir bra.
Big John, du ser dem brottas, går över dit och säger högt:
-"Syster Charles, är ni galen?" - Står det "högt" på monitorn?
- Vem säger jag det till? - Syster Charles...
- Jag trodde dr Brewster... - Du går fram till märket här.
- Jag trodde... - Korridorscenen tas här.
- Okej? - Jag vill fråga om doktorn...
Var beredda, bandet rullar.
Fem, fyra, tre...
- Anthea... Å, Anthea... - Ettan, var beredd på 125.
Syster Charles, är ni galen?
Emily Kimberly, ny administratör. - Syster Charles, vad är det här?
- Hjälp henne upp, miss Kimberly. - John sumpade det.
Syster Charles, se efter patienten. Svimma får ni göra sen.
Dr Brewster, vi måste talas vid.
- Ska vi fortsätta? - Flickorna räddade det.
- Du har inte förändrats. - Jo, då.
Vi behöver inte motarbeta varann.
Vi kan styra sjukhuset tillsammans. Jag beundrar folk med makt...
...speciellt kvinnor med makt.
Hon slog honom i huvudet.
Jag tar det som ett hot. Du underskattar mig.
Du måste vilja ha mina tankar, inte mina läppar.
- Bryt! - Jag skulle ju kyssa henne.
Det var instinktivt. Jag ska ju vara hotfull.
- Det var en bra instinkt. - Jag hanterar instinkterna här.
Det var bra, men nästa gång du vill ändra nåt, så prata med mig först.
Ja, jag borde ha gjort det.
- Big John, det var jättebra. - Okej, scen sju i korridoren.
Tack för att du tog emot mig. Du räddade mig.
Dorothy, jag gillade verkligen vad du gjorde med vår scen.
- Välkommen ombord. - Du var också bra...
Kan jag få er autograf? Jag följer serien. Ni är fantastisk.
- Tack för en spännande dag. - Vi tar det i nästa vecka.
Kom nu, Julie!
- Kan vi släppa av dig nånstans? - Nej, jag tar en promenad.
Hon är mycket vacker och hon är inte dum-
-men vad gör hon med regissören? Han behandlar henne riktigt illa.
Du har rätt. Jag ska ta bort slipsscenen.
Han behandlar mig nedlåtande. Han vet inte vad jag heter.
Hade jag inte haft klänning, så hade han fått sig en omgång.
- Varför pratade du med honom? - Jag gjorde scenen som jag ville.
Han sökte upp mig och jag bad om ursäkt.
Jag tror Dorothy är smartare än jag. Jag önskar bara att jag var sötare.
Jag borde skaffa mjukare hår... Det är hon värd.
Nej, svara inte! Det kan vara till Dorothy.
- Varför gav du dem numret? - De måste få tag på mig.
- Jag kollar vem det är. - Nej, Dorothy får inte ha nån man.
- Du får svara som Dorothy. - Tänk om det är Sandy.
- Om det är Diane, då? - Jag får fixa en svarare i morgon.
När du spelade Cyrano och stack en sabel i min armhåla, så sa jag inget.
När du hoppade omkring och talade om din puckel, så sa jag inget.
Varför ska jag låtsas att jag inte är hemma för att du är en fin flicka?
Det är konstigt.
- Vart ska du ta vägen? - Till Diane. Nån kanske vill nå mig.
Jag gör ju det här för dig, för pjäsen, för Sandy...
- Jag bad om smärtan i går. - Jag kan inte prata länge.
Jag glömde inte bort det, jag har influensa eller nåt.
Har du feber? Hur mycket?
Gå och lägg dig och ta två värktabletter och drick mycket vatten.
- Gav du röntgenöverdosen med flit? - Jag skriver inte den här skiten.
- Var inte så grym mot dr Brewster. - Han vill bara ha min kropp.
- Dorothy, du är så elak. - Du ser verkligen ut som på TV.
- Dorothy, det här är min pappa. - Vad trevligt...
Det känns som om vi var vänner...
- Jag kan inte skriva tydligare. - Vad tycker du om dem?
- Till Sandy? - Nej, till Dorothy.
- Vad tycker du? - De är lite mycket...
- Herregud! Där är hon! - Flickan!
Jaha, på torsdag. Vilken tid? Halv nio.
Det glömmer jag inte.
Allt är så mycket bättre sen du kom. Vi är så tacksamma för all hjälp.
Jag ser er alla som mina döttrar och jag måste ge mina barn bröst...
En röst... En röst, menar jag.
- Du har utmanat fel man, Kimberly. - Det var du som...
Titta på mig när jag pratar med dig.
Jag litar inte på bankmän och absolut inte på nån billig kirurg.
- Det var du som började bråka. - Du är en okänslig kvinna.
Du måste se mig som en människa.
Det är det vi är här...människor.
Skicka in syster Charles omedelbart!
- Okej, får vi en närbild? - Inte för nära!
Bryt!
Dorothy, det var härligt när du höll mitt ansikte.
Tack. Du var också duktig, John.
Våra duktiga tekniker har raderat ut en hel rulle.
Vi får ta om 14, 15 och 16.
- Annars kör vi live i morgon. - Vi spelar in det.
Då var vi klara. Vi ses halv sju i morgon bitti.
Vilken dag, va?
Vad? Du menar omtagningarna? Händer det ofta?
Det händer. Vi fick köra det live en gång.
Du skulle sett Van Horns ansikte då.
De var tvungna att filma honom bakifrån.
- Vill du ha lite vin? - Nej, jag måste tvätta håret.
- Tack i alla fall. - Dorothy...
Det är kanske fel tillfälle, men vi har 26 sidor i morgon-
-och jag undrar om du skulle vilja läsa dem med mig?
Jag kunde laga lite mat. Jag är bra på att tina middagar.
Det är klart att du har kläder. Hon har inte sett den vita.
Den här? Vitt är för formellt för det här.
- Kan du inte ha byxor? - Nej, det går inte.
- Den här, då? - Ränder gör mina höfter för breda...
...och den skär in i bysten.
- Det här börjar spåra ur. - Den här är snygg. Vad tycker du?
- Du ser ut som en skolfröken. - Jag ska se bra ut på första träffen.
- Vilken söt dress. - Tack. Jag tog med de här.
Det hade du inte behövt.
- Kom in. Jag sätter dem i vatten. - Vilken stor lägenhet.
Vilket underbart rum! Det är härligt!
En inredningsarkitekt gjorde det.
- Amy sover äntligen. - Vad rädd jag blev.
Miss Nichols, det barnet lär sig aldrig nåt, om ni fortsätter...
Tack, mrs Crawley.
- Dorothy Michaels -mrs Crawley. - Trevligt...
- Hon skrämmer livet ur mig. - Hon skrämde mig från vettet.
- Vem är hon? - Amys barnflicka. Hon hatar mig.
- Vem är Amy? - Min dotter.
- Hon är 14 månader. - Jag visste inte att du hade barn.
- Har du barn? - Nej, nej, nej...
- Har du varit gift? - Nej, men jag var förlovad...
...med en duktig skådespelare som gick under i etablissemanget.
- Dödade de honom? - På sätt och vis. Han lämnade mig.
Han är kypare nu, på en snuskig restaurang.
Jag vill inte prata om det.
- Vill du ha lite vin? - Nej, inte nu när jag ska arbeta.
Får jag fråga en sak? Är du inte orolig för att ha så mycket smink?
Nej, inte alls! Jag har problem med en liten mustasch. Det är jobbigt.
Jag har väl för mycket manligt hormon.
- Vissa män tycker om det. - Jo, men jag gillar inte såna män.
- Jag antar att du är frånskild. - Nej, jag var aldrig gift.
Jag tar nog ett glas.
Berätta om Ron.
Har vi verkligen tid med det?
Ron är den absolut bästa regissören för "dagtidsdrama".
Om man kallade det "tvålopera" förr, så fick man böta 25 cent till Rita.
- Hon köpte sin Merca så, tror jag. - Än Ron, då?
Det är ett "nattdrama". Han är intressant då också.
Jaså, du menar...
-...att ni har en bra relation? - Vad är en bra relation, Dotti?
Får jag kalla dig "Dotti"? Ron är smart och rolig.
Vi har saker gemensamt. Vem vill ha en kvinna som lever som jag gör?
- Men hur behandlar han dig? - Jaså, det...
Jag har min lilla plan. Det finns många män och jag väljer noga.
Jag letar tills jag hittar den som behandlar mig sämst, och slår till.
- Mina repliker är så styltiga. - Låt överraskad av frågan.
- Hur menar du? - Svara direkt på min fråga...
- Varför dricker du så mycket? - När man uppfostrats av sin syster...
...så har man inga illusioner. Var det nån skillnad?
Tack, Dorothy.
- Varför dricker du så mycket? - Man blir inte fet av det.
Och det är inte bra för mig.
- Du vill inte att jag lägger mig i. - Du behöver inte oroa dig för mig.
- Det är snällt av dig, men... -...jag ska inte lägga mig i. Okej.
Det är så komplicerat alltihop.
- Är det inte svårt att vara kvinna? - Oerhört.
- Vet du vad jag önskar? - Vad då?
Att en man nån gång ska säga: "Jag är också konfunderad."
"Jag kan låtsas och vi kan spela våra roller, men sanningen är..."
"...att du intresserar mig och jag vill älska med dig."
- Vore inte det befriande? - Underbart. Helt underbart
Jag hade middagen klar åt Ron i går, men han dök aldrig upp.
- Herregud! Vad är klockan? - Halv elva.
Jag måste gå! Ursäkta att jag rusar, middagen var underbar.
- Maten brändes vid. - Förlåt. Jag tog en dusch...
...när vattnet försvann och jag halkade på tvålen.
Jag letade efter glass i fem affärer.
Jag såg henne.
- Vem såg du? - Jag gick hem till dig.
Jag såg den där feta kvinnan gå in till dig.
- Den "feta kvinnan"? - Ja, hon med överrocken.
Jaså, hon! Det är Jeffs vän. Hon kom för att hjälpa honom med pjäsen.
De är gamla vänner. Tycker du att hon är fet?
Ja, jag tyckte hon var fet. När började Jeff arbeta med andra?
Hon skriver ut hans manus. Jag har inte nån affär med henne.
Det är omöjligt.
Jag vill inte bråka. Jag ska inte bjuda folk, de kommer aldrig.
Förlåt mig.
Be inte mig om ursäkt när jag är försenad. Du ska vara rasande!
Du är så snäll mot mig. Du hjälpte mig med tvåloperan.
Den där tvåloperan!
- Har du sett kossan som fick rollen? -"Kossan"?
De måste ha bytt inställning, hon är hemsk.
- Jag hörde att hon var ganska bra. - Dumheter.
Du sa att hon skulle vara hård, men hon är en tönt!
- Hon skriver inte sina repliker. - Det borde hon göra. De är usla.
Jag kan inte flytta.
Jag har ingenstans att ta vägen.
Vad ska jag göra?
Klaga inte över att din man slår dig. Du bor också där.
Vad säger hon?
Om nån gjort så här mot mig, så hade jag plockat upp nåt stort...
...och slagit in skallen på dem innan de kunde slå mig igen!
- Jag har inte råd med terapi. - Vem pratar om terapi?
Bryt, Ron.
Hon ska säga: "Din man känner sig värdelös."
Att säga till en tvåbarnsmor utan pengar-
-och med en man som slår henne-
-att flytta hemifrån för att få terapi, är rena skiten.
- Hade du gjort så? - Jag kan inte agera mot den här...
Det är delvis mitt fel, Kimberly.
Jag är söt och jag utnyttjar det.
Jag borde inte ha gått till dr Brewster så sent.
Dr Brewster har försökt förföra...
...flera sköterskor här, och han skyller på sina impulser.
Vet du vad? Jag ska ge alla här en elektrisk boskaps-hake.
Och be dem elektrifiera hans guldägg.
"Boskaps-hake"?
Kan du titta efter farmtillbehör i Gula Sidorna...
- Jag är Dorothy, hon är jag. - Du agerar som Dorothy.
Det finns en kvinna inom mig. Ge mig ett specialprogram.
Jag kan hålla monologer. Jag har nåt att säga kvinnor.
Du har inget att säga kvinnor.
Jag har varit arbetslös i 20 år. Jag är van vid att vänta på samtal.
När jag får ett jobb, så har jag ingen kontroll.
- Jag vill tala med kvinnor som jag... - Michael, du är en man!
Jag vet, men jag är skådespelerska också.
- Låt oss inte bråka... - Jag är duktig!
Jag kan göra Medea, Ofelia eller Lady Macbeth.
Skaffa författare till kontoret. Vi kan göra Eleanor Roosevelt!
- Eleanor Roosevelt? - Ja, vad är det med det?
Weintraubs fest är på lördag kväll. Kom dit och ha trevligt.
- Han har inte bjudit mig. - Jag är bjuden.
- Dina ögon blev jättebra. - Jag kan inte blinka på en vecka.
- Jag gillar inte det här. - Var dig själv.
- Vad vill du dricka? - Champagne.
Är det självservering?
- Hej, vad får det lov att vara? - Ge mig två...
- Två vad...? - Vad som helst.
- Ursäkta, jag... - Jag tar lite champagne.
- Vad får det lov att vara? - Vodka med is.
- Du minns inte mig, va? - Jo, jag tyckte jag kände igen dig.
Vad heter du? Suzanne...
- Ring Pamela, min agent. - Paramount är intresserade.
- Jag ska läsa manuset. - Jag gillar inte manuset.
Jag ska få det omskrivet.
- Kan vi äta middag? - Ring Pamela.
- Har du eld? -Hur har du haft det? - Bara bra.
Du ser strålande ut.
Jag har redan ätit. Jag visste inte att det fanns mat här.
Min hund tycker om frukt.
Hej, jag heter Mike Dorsey.
Vilken utsikt! Bara Phil har råd med den.
Jag kan låtsas och vi kan spela våra roller...
...men sanningen är att du intresserar mig...
...och jag vill älska med dig. Så enkelt...
Så enkelt är det.
Jag vet vem du är, och jag tar inte dina förolämpningar längre!
Det behöver jag inte sen Emily Kimberly kom hit!
Jag har anmält dig. Socialstyrelsen kontaktar dig i morgon!
- Bryt! - Det var bra.
- Det var jättebra! - Tack, John.
- Jättebra! - Ja, tack vare min tränare.
- Nej, det var din egen förtjänst. - Klubben för inbördes beundran.
Scen 17. -Joe, riv kulissen. Jag behöver Alan, Tom och John.
- Tootsie, du är ledig. - Ron, jag heter Dorothy...
-...inte Tootsie eller raring. - Herregud!
Nej, bara Dorothy. Alan är Alan, Tom är Tom och John är John.
Jag har också ett namn. Jag heter Dorothy med stort D.
Dorothy!
Ursäkta, doktorn.
- Har nån dött? - Violinisten.
- Var han så sjuk? - Nej, han ville ha löneförhöjning.
Jag är ledsen, men jag blev lite upprörd.
Vad ska du göra i helgen?
Jag och min dotter ska åka till pappas gård.
Det blir inget festande, men ganska kul.
Du kanske vill följa med?
Pappa är din största beundrare.
- Kommer Ron också? - Spelar det nån roll?
- Jo... - Han ska stanna i stan och jobba.
Jag har alltid avskytt kvinnor som ersätter män med kvinnor.
Det är inte så, jag vill bara att du kommer med.
Jag måste vara försiktig så jag inte får återfall.
Kan vi inte repetera det här i samma rum?
Vi gör det efter helgen. Jag ringer på måndag. Hej då.
Har du sett mitt rosa nattlinne?
Sluta packa. Gör inte det här.
Varför inte?
Om två veckor är det över. Då slänger hon nog en drink på mig.
- Var är sminket? - Sandy, då?
Det är för hennes eget bästa. Jag lovade inte att vara trogen.
Jag vill inte såra Sandy. Julie och jag är ju bara väninnor.
- Du kanske hamnar i helvetet? - Jag tror inte på helvetet.
- Jag tar dem! - Tack...
- Du är allt bra stark. - Nej, då...
- Jag ska visa dig runt. - Tack för att ni kom.
Det är verkligen gammalt.
Här är det.
Jag hämtar barnsängen. Packa upp ni.
- Ska vi dela rum? - Ja, det måste ni.
Ni är ju flickor, så ni kommer ändå att fnittra tillsammans hela natten.
Han tror att jag är tolv. Vilken sida, Dorothy?
- Den närmast badrummet. - Jag tar inte stor plats.
Man tar den mellan tummen och pekfingret och kramar mjukt.
Så här?
- Herregud... - Det är ingen fara.
Visst är det fint här. Jag är glad att du kom.
- Får jag berätta en sak? - Raring!
Ron är i telefonen.
- Vad ville du säga? - Det var inget.
Jag tror att jag sätter ner henne.
Det blir lite kyligt här. Jag tog med den här till dig.
- Det var vänligt, Les. - Tack.
- Jag undrar om det blir stjärnklart? - Jag har mina egna stjärnor...
...du och Julie...
- Vad vackert. - En kvinna ska kunna spela piano.
- Mamma insisterade. - Nåt mer att dricka?
- Minns du Injun Joe? - Berätta inte det!
Det är en bar pappa hänger på. En kväll tog de för mycket...
- Starksprit! - De följde en älg i ett par timmar.
Uppe vid Charlies lada skulle de skjuta den, men då "muade" den.
- Var det en ko? - Skratta inte åt farsgubben.
Kan du den här?
Det var Julias mammas namn: Mary Juliet Cooper.
Jag går och lägger mig. Ska du med, Dorothy?
Jag tror att... Gå och lägg er ni så spelar jag lite till.
- Jag stannar. - Jag går och lägger mig.
God natt.
- God natt, pappa. - God natt och sov gott.
Sköt er nu.
Fin flicka, eller hur? Jag är glad att Ron inte kom.
- Det är jag också. - Menar du det?
Sätt dig! Jag trodde att du var mer av en kvinnosakskvinna.
Jag är inte den du ser på TV, det är bara en roll. Jag är inte militant.
Jag är för jämställdhet Kvinnor har rätt till allt.
Men...ibland verkar det som om de vill vara män.
Som om män är jämlika Det är vi inte.
- Nåt mer att dricka? - Jag måste vara skärpt.
- I kväll? - Alltid.
Förr var det inget tal om vad en kvinna eller en man var.
Man var vad man var.
Nu ska man förstå det andra könet, så att vi kan vara lika.
Men det är vi inte... Inte på en bondgård i alla fall.
Tjurar är tjurar och tuppar försöker inte lägga ägg.
Jag var gift i många år Folk missförstår allting.
De säger att hälsan är viktigast, men vad har man för nytta av den?
Att vara med nån...att dela livet... Det är vad det handlar om.
- Julie sa att du är ogift? En drink? - Nej...
- Är du säker? - Ja, jag tror att det är dags nu.
- Tack för pratstunden. - Det var inget...
- Du har vackra ögon. - Tack...
God natt, Les.
- Pappa är lite egen, eller hur? - Nej, han är väldigt rar.
Han har en enkel livssyn.
Man är lycklig eller olycklig, gift eller ogift...
Det finns inget där emellan.
Jag ville få honom att gå ut när mamma dött, men...
Hon måste ha varit mycket speciell.
Jag antar det. Jag minns henne inte så väl.
Jag minns att hon hjälpte mig att välja de här tapeterna.
Jag valde en med stora lila blommor och då sa hon till mig:
"När du väl valt dem" -
-"så kommer de att sitta på dina väggar väldigt länge."
Så jag föreställde mig hur de stora lila blommorna skulle se ut-
-på mina väggar varje kväll jag somnade -
-och varje morgon när jag klädde på mig.
Så jag frågade: "Vilka hade du valt, mamma?"
Och hon svarade: "De med tusenskönor och rosenknoppar" -
-"för tusenskönor är så hemtrevliga" -
-"och rosenknoppar är glada och ivriga att gå i blom."
Vad vackert...
Jag har gjort upp miljoner planer när jag tittat på tapeten.
Jag har alltid väntat på att rosorna ska blomma.
Det där är skönt...
Så gjorde mamma också ibland.
- God natt, Julie. - God natt, Dotti.
Det står "lugnt", men borde jag inte vara arg?
Jo, försök med det.
Det här kom till logen. Det är nog från Julies pappa.
Ät nu inte upp dem och fördärva din fina figur.
Vilken present till en kvinna. Choklad?!
Dorothy till Ritas kontor.
Du är en komplicerad kvinna. Å ena sidan är du jättejobbig...
Jag har den dyraste "tvåloperaregissören".
Nu måste jag böta...
- Du retar upp honom. - Det är inte meningen.
Vi får 2000 brev i veckan och tittarsiffrorna bara ökar...
Det är i stort sett din förtjänst. Du är den första kvinnan i serien-
-som kan hävda sin personlighet.
Du är en succé. Vi tänker utnyttja optionen. Du blir kvar ett år till.
Du kommer inte ur det, Michael, de har optionsrätt på dig.
- Vem gav dem det? - Du skrev på deras kontrakt.
Jag visste inte att det var på livstid.
Du måste klara av det här. De höjer din lön kraftigt.
Fixa det, annars berättarjag det för dem.
Att du riskerar ett helt TV-bolag? Att du gör narr av kvinnor?
De mördar dig. Min sekreterare vill vara som du.
Det här är bedrägeri. Du kan inte berätta det för dem.
Än jag, då? De tror att jag är inblandad.
Det här handlar inte bara om dig.
Du måste klara det här.
- Kan man ta så många valium? - Vi får se.
Det kanske finns en moralklausul. Du kanske måste göra nåt snuskigt.
Men jag kommer inte på nåt snuskigt som du inte redan har gjort.
Dorothy, det är Julie. Det är lite kris här...
Kanske inte kris, men kan du ringa?
- Ska du verkligen göra det? - Ja, det ska jag.
Jag har lurat mig själv angående Ron.
Jag behöver dig som moraliskt stöd.
Jag sparkade mrs Crawley i dag.
- Vill du ha lite vin? - Jag ska inte göra slut med Ron.
Jag ser Ron genom dina ögon nu.
- Jag vill inte ha ansvaret. - Men du influerar mig.
Du skulle aldrig leva ett sånt här liv, eller hur?
- Nej, men... - Nej, just det. Jag är värd mer.
Jag behöver inte ha det så här! Jag är bara rädd...eller nåt.
- Var inte så hård mot dig själv. - Jag överlever...
...kanske inte lyckligt, men ärligt. Jag låter som du.
Du får inte idealisera mig. Ärlighet är relativt.
Om min pappa ringer, så säg inget om det här.
- Han kommer hit och vill träffa dig. - Mig?
Herregud... Det är Ron.
Jag tackar Gud för dig. Önska mig lycka till.
- Det vet du. - Jag kände mustaschen. Sminka dig.
Hej, hur är det?
- Vad är det här? - Hon ska passa Amy. Vänta här.
Hej, raring.
Får jag säga så när vi inte jobbar?
- Snygg klänning. - Tack...
Du gillar inte mig, va?
Jag respekterar det, men de flesta kvinnor gillar mig.
- Varför gillar du inte mig? - Du behandlar inte Julie rätt.
Du är nedlåtande mot henne och du ljuger för henne.
Vad menar du med det? Nej, förresten, jag vet vad du menar.
Jag har inte lovat Julie att inte träffa andra.
Hon vill inte att jag träffar andra. Jag ljuger för att inte såra henne.
- Vilken behändig ursäkt. - Försök att se det från min sida.
När jag har förfört en kvinna, så låtsas hon att jag lovat henne nåt.
Sen låtsas jag att jag lovat nåt, men det är jag som utnyttjas.
Skitsnack, Ron! Vet du vad? Jag förstår dig bättre än du tror.
Jaså...?
Jag är klar.
- Julie är klar nu. - Det är hon verkligen.
Hon vaknar sällan, men gör hon det så finns det äppelmos i kylen.
Ge henne några skedar av det...
- Klarar du dig nu? - Det här blir inga problem.
Såja, såja...
Herregud! Snälla, gråt inte.
Jag älskar dig.
Såja... Det är farbror Dorothy!
Snälla, gråt inte...
Sluta nu. Här är roliga clownen. Titta.
Kom igen nu, Amy... Hej, Amy. Amy, Amy... Sluta nu.
Kom igen nu... Ät lite mer.
Du bad mig öppna den här.
Vill du ha mer aprikos?
Gör inte så.
Du ska snart gå och lägga dig. Pröva den här...
Det där var inte roligt.
Amy... Titta på det här. Hon får nog måla om köket.
Titta hur en olydig flicka ser ut.
Dorothy?
Jag kommer.
- Hej. Var Amy jobbig? - Nej, hon var en ängel.
- Hur mår du? - Bara bra.
Vad är det som har hänt?
Julie...
- Är allt verkligen som det ska? - Nej...
- Varför inte? - Vem ska jag äta middag med nu?
Jag avskyr att jag blir så här.
Vet du vad som är konstigt? Ta nu inte det här på fel sätt...
Jag är så glad att ha dig som vän, men samtidigt...
...så har jag aldrig känt mig ensammare än nu.
Det känns som jag vill ha nåt som jag inte kan få.
Vet du vad jag menar?
Gör du det?
Dorothy?
- Jag kan förklara. - Nej, säg inget.
Det finns en anledning. Jag är inte den du tror att jag är.
- Vänta lite nu... - Det är mitt fel.
- Nej, det är mitt fel. - Jag känner inte på samma sätt...
Ta det lugnt. Du skulle se mig utan de här kläderna.
Nej, nej! Det är pappa. Du måste berätta för honom.
Vad ska jag berätta? Det där är en majskolv.
Hej. pappa. Bra...
Jag är här med Dorothy. Nej, inte i kväll pappa. Vänta...
- Du måste träffa honom. - Tvinga mig inte till det.
Du måste säga nej försiktigt. Du är skyldig mig det.
Hallå... Hej, Les, hur mår du?
I kväll?
- Vad vill du ha? - Bara vatten, tack.
- Nej, jag tar en whisky. - En whisky och en bourbon.
- Jag måste... - Nu dansar vi!
Det här är min favoritdans. Du kommer att älska det. Följ mig.
Snälla, jag dansar inte...
Vet du...jag vill verkligen inte...
- Koppla av nu. - Du dansar bra.
- Min fru och jag gick på danskurs. - Det märks.
- Emily, vi älskar dig. - Du är underbar.
- Du är sötare i verkligheten. - Tack...
- Förlåt mig! Vi går och sätter oss. - Ja, nu räcker det.
- Tack. - Jag är glad att du kom i kväll.
- Du har väl repliker att läsa? - Det är nåt jag vill säga.
- Jag också. Är detsamma sak, tro? - Det tror jag nog inte att det är.
Min sak är rätt enkel. Jag är inte så bra på att prata...
Jag har tagit två kort i mitt liv, skolavslutningen och Vigseln.
Min fru stod bredvid båda gångerna. Ingen skulle få ersätta henne...
...men förra helgen förändrades allt. Avbryt inte. Jag måste klara det här.
Det kanske går lite för fort, men jag tror på att få saker gjorda.
Säg inget nu. Ta tid på dig att tänka igenom det.
- Lova att du funderar på det. - Jag behöver vara för mig själv.
Jag vill fundera igenom det här.
Dorothy...
- Det här är en mardröm. - Jag var tvungen att prata med dig.
- Hur visste du var jag bodde, John? - Jag följde dig hem i går kväll.
- Får jag komma upp? - Nej, jag har huvudvärk.
- Det tar bara en liten stund. - Nej, vi ses på jobbet i morgon.
Jag menar...gå hem! Har du druckit?
Herregud!
Är du helt galen? Kom upp! Jag är på tredje våningen.
Fort, innan nån ringer polisen! Jösses!
- Kom in, John. Du får en minut. - Kan jag få nåt starkt att dricka?
- Ett glas, sen går jag. - Okej, men...
Snygg Spegel.
- Vad var det som inte kunde vänta? - Jag är bara en föredetting...
Har du varit berömd? Hur kan du då vara en föredetting?
Du ser alltid igenom mig.
Dorothy...jag vill ha dig. Jag är helt galen i dig!
Snälla, John. Kanske en annan gång.
- Det är inget personligt. - Vi kan ha sex.
- Jag vill inte skada dig! - Det får du gärna göra.
John Van Horn, - Jeff Slater.
- Jeff Slater, - John Van Horn. - God kväll.
God kväll...
- Då går jag. - Det är nog bäst.
- Jag ville inte... - Inte jag heller.
Jag vill att du ska veta att inget hände här i kväll.
Tack, John.
Förlåt, Dorothy... Jag visste inte. Jag är verkligen ledsen.
- Säg inget om det här. - Mina läppar är förseglade.
- Din slampa! - Börja inte nu...
Våldtäkt är inte roligt. Han ville ha mig.
Vilken kväll jag har haft.
- Jag förstår. - Det gör du inte. Det var hemskt.
Det var tur att du dök upp.
- Varför släppte du in honom? - Han stod och sjöng.
- Sjunger han så bra? - Vad menar du? Det är han!
Säg att jag är i sovrummet. Släpp inte in honom.
Det är Sandy!
- Hon får inte se mig så här! - Jag hör att du är där.
Öppna dörren, Jeff!
Är det du, Sandy? Vad är klockan? Jag somnade visst.
Jag hade en mardröm. Mike duschar.
- Jag duschar. Jag kommer snart. - Jag har inga kläder på mig, Sandy.
- I min dröm hade du stora tänder. - Vad?
- Jag ska klä mig. - Har ni fest?
Jag står i duschen! Jag har tvål i ögonen och det finns inget vatten!
- Jag har tvål i ögonen! - Öppna dörren, Jeff!
Jag hör er därinne. Öppna dörren... Öppna dörren!
- Dörren var öppen. - Tror ni att jag är dum?
- Ingen skulle kalla dig dum. - Det låter som ni har fest.
Michael står i duschen.
Hej, jag stod i duschen.
- Var det skönt? - Varför ringer du inte, Michael?
- Jag går och skriver lite. - Vänta, jag har en present till dig.
- Svin! - Det här är till dig. Varsågod.
- Så vi har inga problem? - Nej, har vi det?
Jag har ringt varje kväll, men du ringer inte tillbaka.
- Jag har ringt varje kväll! - Svararen är dålig.
Jag ska svara själv! Det är dina favoriter.
Chokladdoppade körsbär?
- Och ett kort...? - Nej, jag var arg när jag skrev det.
"Tack för en underbar kväll framför brasan. Jag saknar dig... Les."
- Det är nån annans godis. - Skulle jag ge dig det?
- Vems är det, då? - Mitt.
- Får du godis av en kille? - Ja, en kompis som är diabetiker.
Varför tackar han för en kväll framför brasan?
Jag minns inte.
Michael... Är du bög?
- Hur menar du? - Tala sanning för en gångs skull!
Dina historier förutsätter att jag är korkad.
Hur jobbig sanningen än är, så är den bättre än lögnen.
Den kan åtminstone lämna dig lite självrespekt.
Du har rätt.
Jag ska inte ljuga mer. Jag ska berätta sanningen. Sandy...
jag är kär i en annan kvinna.
Vad är det du säger? Din lögnhals!
Vi har aldrig sagt att vi älskar varann.
Du är en av mina käraste vänner. Vi kan inte låtsas...
Jag sa aldrig att jag älskade dig! Jag läste "Det andra könet"!
Det är mina orgasmer, men ljug inte för mig!
- Du bad mig vara ärlig. - Vet du vad jag känner?
- Vad kan jag göra? - Inget! Jag måste glömma det här.
- Allt är ditt fel! - Är vi inte vänner?
- Nej, jag tar inte sånt av vänner. - Men pjäsen, då?
Jag borde be dig köra upp din pjäs nånstans-
-men privatlivet får inte störa arbetet.
Jag är en professionell skådespelerska!
Är det chokladdoppade körsbär?
Jag tror det...
Vi ses på repetitionerna. Ring inte till mig!
- Kunde inte det här ha väntat? - Jag måste sluta med serien!
- Det går inte. - Då byter jag agent!
- Vad har hänt? - Hon tror att jag är gay.
- Tror Julie att du är gay? - Nej, Sandy tror det.
Jag låg med henne, men hon tror det ändå.
Du har ju hur många advokater som helst.
Det måste finnas ett sätt att lämna serien!
Kan hon inte dö? Kan hon inte råka ut för en olycka?
Döda nån och ta hit liket, men hon ska se ut precis som du!
- Det handlar om fina människor. - Vad bryr du dig om det?
Du skulle sett Julie när hon trodde jag var lesbisk.
- Lesbisk...sa du inte gay? - Sandy tror att jag är gay.
- Är inte Dorothy hetero? - Jo, Les vill att vi gifter oss.
- Vill Les gifta sig med dig? - Nej, med Dorothy.
- Vet han om att hon är lesbisk? - Det är hon inte! Vad pratar du om?
- Jag vet inte... - Han gav mig en diamantring.
- Vad sa du till honom? - Jag skulle tänka på det. Hjälp mig!
Bryt!
Stanna där ni är! Vi har vissa ändringar.
Vår före detta klippare spillde dricka på andra rullen av dagens program.
Vi måste göra om Emilys festscen -live.
Om 26 minuter kör vi. - Lugn, John, du har få repliker.
Kan vi inte använda bandet, trots att det är lite kladdigt?
Kan jag...ringa upp dig senare?
- Jösses, jag klarar inte det. - Det är till Amy.
Tack, det var snällt.
- Hur ska jag förklara...? - Gör inte det.
Jag förstår att du inte kunde säga nåt till pappa.
Jag tror det är bättre för alla om jag förklarar för honom.
Jag måste säga att du har betytt mycket för mig de senaste veckorna.
Du har lärt mig att jag måste stå upp för vad jag tror på.
Du har lärt mig att vara mig själv...
Du är alltid dig själv-
-och jag är tacksam för det.
Men...
...jag kan inte...träffa dig mer.
Det hade varit att ge dig hopp och det hade inte varit rätt mot dig.
Jag älskar dig verkligen, Dorothy, men jag kan inte...
Jag kan inte älska dig.
15 sekunder till reklamen.
Det här är den viktigaste kvällen i Emily Kimberlys liv-
-och alla ska vara där för hennes skull, du också!
Var beredda! Tyst på golvet!
Fem, fyra, tre...
Nu höjer vi våra glas för vår hedersgäst - Emily Kimberly!
Vi ser fram emot att äras av din närvaro i många år framöver.
Tack, Gordon. Jag är mycket rörd.
Jag kunde väl aldrig drömma om att fä-
-så mycket värme och omtanke...
Det gör det svårare för mig att säga vad som måste sägas...
Jag måste berätta hur det är...
Jag kom inte som administratör, utan för att göra upp gammalt groll.
Min far byggde sjukhuset, men för sin familj var han en tyrann.
- Han var en knäppgök! - Nej, inte live.
Mamma drack! Hon ramlade av en häst och slog ut alla tänderna.
Äldsta dottern blev gravid när hon var 15 år, och kastades ut hemifrån.
Hon var så rädd att dottern skulle lida av att vara oäkta-
-att hon bytte namn och fick en vanställande sjukdom.
I Tangiers bodde hon med dottern som sin lillasyster.
Hennes enda ambition var att bli sjuksköterska.
Så hon flyttade till USA igen och började jobba här på sjukhuset.
Hon jobbade här och hon kämpade mot orättvisor.
- Förstår du det? - Jag rörde henne inte.
Jo, och de andra skydde henne.
Ettan! Ge mig nåt annat än ryggar! Tvåan till vänster, trean till höger!
- Hon älskades djupt av sin bror. - Sin bror?
Hennes bror svor vid hennes död att han skulle ta över efter henne...
...och, och, och, och...
...och bara, bara, bara...
- Få inte, få inte, få inte panik. -...bara på hennes villkor.
- Nu kommer villkoren. - Som kvinna!
Lika stolt över att vara kvinna, som hon nånsin var!
Jag är inte Emily Kimberly, dotter till Dwayne...
...och Alma Kimberly...
Nej, det är jag inte.
Jag är Edward, Antheas vilda bror.
Edward Kimberly som försvarar sin systers heder!
Jag är Edward Kimberly...
Det var som fan...
...stark nog att vara kvinna. Det var den bästa delen av mitt liv!
Vilket tokigt sjukhus.
- Det var därför hon inte gillade mig! - Reklam!
Bryt!
Vet Jeff?
- Jag ville ge tillbaka den. - Utanför. Ge den till mig utanför!
- Varför gjorde du det? - Jag behövde jobbet.
Anledningen till att du lever är att jag aldrig kysste dig.
Jag hoppas att du tyckte om chokladen.
- Jag gav dem till en flicka. - Det trodde jag också att jag gjorde.
Tycker du om dem? Flickor!
Jag tycker om Julie...
- Jag älskar Julie. - Visar du det med att bära klänning?
Jag ber om ursäkt.
- Du var trevligt sällskap. - Det var du också.
- Jag hade klarat mig utan dansen. - Du dansade väldigt bra.
Jag har träffat en fin kvinna nu.
Tror du inte att jag har kollat upp henne?
Får jag bjuda dig på en öl?
Om du har råd...
Kan jag få ett par öl?
Nämner Julie nånsin mig?
Jag träffade din pappa.
Jag körde upp till baren han hänger i.
- Han hänger inte där. - Nej, just det. Jag glömde det.
- Hur mår Amy? - Bra.
Din pappa och jag drack öl och spelade biljard.
Vi hade väldigt kul tillsammans.
Hur går det?
- Terry Bishop är tillbaka... - Jag menade med dig.
Jag vet det.
Du är ganska het nu. Vad blir din nästa triumf?
- Jag spelar en pjäs... - Bra, jag ska ta en taxi.
Julie... Får jag ringa dig nån gång?
Jag ska inte sinka dig... Jag gjorde det för att jag behövde jobbet.
Jag ville inte såra nån... Speciellt inte dig.
Jag saknar Dorothy.
Det behöver du inte. Hon är ju här...
...och hon saknar dig.
Du känner inte mig-
-men jag var en bättre man med dig som kvinna-
-än jag nånsin varit med en kvinna som man. Förstår du?
Jag måste lära mig att vara sån utan klänning.
Det kanske är en fördel om jag har byxor nu.
Det svåra är redan över...
Vi var redan goda vänner.
Får jag låna den gula dräkten?
- Vilken då? - Din Halston.
Min Halston? Nej, du skulle bara fördärva den.
Michael!
Okej, men jag vill ha tillbaka den. Jag gillar den.
Vad ska du ha den till?
Text: Leffe